NI TIL FEM
-Hun har aldrig arbejdet. -Jeg troede, du ville være forstående.
Det er jeg, men hvorfor skal jeg oplære hende?
Lad hende arbejde i en andens afdeling.
Hun vil gerne, og hun har brug for jobbet. Hun er nyskilt.
Og jeg er enke med fire børn. Det er en skam, Jerry døde.
Det havde været bedre, havde jeg ladet mig skille.
-Er det hende? -Ja.
Vi får brug for et særligt skab til den hat.
-Denne vej. -Det er noget af en dag for mig.
-Det er det sikkert. -Jeg tog af sted en time for tidligt,
så jeg ikke kom for sent.
Det var godt. Det tog mig 45 minutter at finde en parkeringsplads.
Vi parkerer i bygningen. Jeg lærer dig at stemple ind.
Jeg er lige flyttet til en ny lejlighed tæt på lufthavnen.
-Violet, ikke sandt? -Hej, Eddie.
-Har du hørt noget om forfremmelsen? -Intet.
-Eddie Smith. -Judy Bernly.
-Judy starter her i dag. -Hvad?
Hvordan slipper jeg ud af postrummet, hvis de ansætter folk ude fra.
Du vil hade det her.
Judy.
Vi er på 12. etage.
Over os er direktøren og bestyrelsesformanden.
-Seriøst, 12? -Det lyder så stort.
Ja. Jeg har været her i 12 år, men har aldrig set bestyrelsesformanden.
Tolv år? Jeg har kun været husmor.
Jeg ville spørge dig om lønnen. Jeg tror ikke, jeg ejer...
Det er et følsomt emne. Tal med chefen om det, hr. Hart.
Det er jeg ked af. Det hele er så nyt.
Tag det med ro. Du finder ud af det. Så bliver du først ked af det.
Kom nu.
Velkommen til frontlinjerne.
-Her kommer General Patton. -Violet, et øjeblik.
-Kom nu. -Bare et øjeblik!
-Violet? -Ja, Roz. Beklager.
Jeg må tale med dig om hr. Harts regler for kontorindretning.
-Du slækker på det. -Virkelig? Hvordan det?
Jeg har skrevet det her.
Ingen kopper på bordene, ingen personlige ting i vinduerne. Fotos...
Planter, den slags. Det må ikke se rodet eller sjusket ud.
Et kontor, der ser effektivt ud, er effektivt, som hr. Hart siger.
-Hej. -Judy Bernly, Roz Keith.
Roz er hr. Harts administrative assistent. Judy starter i dag.
-Rart at møde dig. -Velkommen til.
Jeg håber, du vil falde godt til.
-Vi er en vældig glad flok. -Det synes jeg da.
-Sæt denne på opslagstavlen. -Jeg ved lige, hvor den skal sidde.
Godt. Og Judy, hvis der er noget, jeg kan hjælpe dig med, så kig forbi.
Roz er hr. Harts øjne, øre, næse og hals.
-Alt hun hører, hører han. -Så hun er firmaets spion?
Hvis du sladrer på badeværelset, bør du kigge under båsene efter sko.
Tillykke med fødselsdagen, Myra. Hende og Roz er sådan her.
Afdelingen har tre zoner alle med en supervisor.
De andre supervisors aflægger rapport til mig. Jeg går til hr. Hart.
Det er hans kontor. Han er lige blevet vicedirektør.
Jeg har aldrig set nogen træde så meget på andre for at nå til tops.
Og jeg har en dårlig ryg som bevis. Margaret, noget seriøst?
-Intet indtil videre. -Kom nu. Roz er ude efter mig.
Det er jeg ked af.
Jeg kan huske, da han bare var praktikant.
Det var mig, der oplærte ham.
Hvordan er han?
Jeg vil gerne mene, at kan man beskrive firmafilosofien med ét ord...
Må det være samarbejde. Alle arbejder sammen.
I piger fik jo aldrig en chance for at spille fodbold eller baseball.
Og det mener jeg, er en skam, fordi jeg mener...
Det er nok det bedste sted, man lærer om samarbejde.
Jeg husker, at træner Frye plejede at fortælle os:
"En kæde er kun så stærk som det svageste led."
Det svageste led.
Jeg skal have stolen fikset. Jeg vil ikke kede jer med en lang svada.
Det er nok at sige, at det er en jungle derude, men arbejder vi sammen,
kan vi skære nosserne af konkurrenten og komme til at sidde
på toppen af det hele.
Tak. Jeg er glad for at arbejde her.
Du er velkommen her... og meget køn.
-Tak. -Det mener jeg.
Du bør se de gamle hejrer, der kommer her igennem. Patetisk.
Ikke, Violet?
Violet, min kone kommer senere. Jeg vil gerne give hende en gave.
Kan du vælge et flot sjal til hende?
-Jeg bør vist ikke shoppe. -Violet, for fanden.
Jeg har lige talt om samarbejde, men du giver ikke bolden videre.
Der står ikke noget i min jobbeskrivelse
om at shoppe til din kone.
Jeg vil gerne have folk, der er fleksible og som enes.
Når jeg beder en ansat, især en, der vil forfremmes...
-Forventer jeg samarbejde. Forstået? -Forstået.
Det skal være silke, blåt, måske med en rød stribe.
-Du taler med den rette. -Violet er den bedste.
Den første, jeg mødte i firmaet.
Hun ved mere om, hvad der foregår, end nogen anden, udover hr. Hinkle.
-Et dådyr! -Heldigt skud.
Hvis du nogensinde får et seriøst anliggende i tankerne,
skal du bare komme og tale med mig, for
derfor har jeg kontor på denne etage, tæt på mine piger.
Bestemt. Tak.
Er Doralee kommet tilbage?
-Nej. -Så kom med lidt kaffe, Violet.
-Bare lidt Skinny and Sweet. -Ja, hr.
Det er Franklin Hart Jr. Men for mig vil han altid være "F. Hart."
-Godt. Hun er tilbage. -Hej, Violet. Hvordan går det?
-Din chef vil have kaffe. -Fint.
Jeg fyldte lige benzin på hans bil.
Fylder jeg ikke den ene tank, fylder jeg den anden.
Dette er Judy Bernly. Hun skal arbejde i min afdeling.
-Godt at møde dig. -Hvordan har du det?
Jeg håber, alle har været venlige og vist dig rundt.
-Alle har været meget søde. -Giv et brøl, får du brug for noget.
-Jeg ved, hvordan det er at være ny. -Tak.
Judy, herovre.
Dette er din skrivemaskine, diktafon, regnemaskine.
Jeg må hellere finde et skab til det.
-De lader hende ikke arbejde deltid. -Nej, det ville være for bekvemt.
Hej, hvordan går det?
Fint, tak. Violet viser mig rundt udenfor.
Hart har bedt mig købe et sjal til sin kone i dag.
Et sjal?
Hvorfor beder han ikke Doralee om det?
Hun gør alt andet for ham.
Hun er for træt. De har været til møde sammen hele morgenen.
-Vi ses senere. Kom, Judy. -Nyd det. Salaten ser god ud.
Det her kan jeg lide.
Hvad mente Margaret om Doralee?
Rygtet siger, hun knalder chefen.
Hende og hr. Hart? Hvor forfærdeligt.
Man skal leve og lade leve. Men jeg troede, hun var klogere.
Eller havde bedre smag.
Det var sådan, min mand skred. Han havde en affære med sin sekretær.
Hart forlader ikke sin kone. Hun er for god til at lave mad.
Hun er kuleskør. Hun forguder ham. Hvis du kan forestille dig det.
Doralee, kan du tage din blok og få dit kønne ansigt herind?
Ja, hr.
-Stop der. -Hvad?
-Vend dig om et øjeblik. -Er der noget galt?
-Har jeg noget på kjolen? -Intet er galt.
Faktisk er alt helt rigtigt.
Skal vi begynde, hr. Hart?
Levér et brev til Vernon Henshaw på Metropolitan Mutual.
Kære Vern,
som du ved, tilbringer bestyrelsesformanden,
hr. Russell Tinsworthy, det meste af sin tid i Brasilien,
hvor han arbejder på en junglefældnings-opgave. Konsekvens...
Det er fint. Jeg tager dem.
Her, lad mig... Hjælpe dig med dem.
-Nej, det er okay. Jeg har dem. -Sådan der.
-Doralee. -Ja?
Angående min adfærd på kontoret her i går...
Jeg er bange for, jeg blev lidt revet med. Jeg vil gerne undskylde.
Tænk ikke på det, hr. Hart.
Jeg er blevet jagtet af hurtigere mænd end dig og er endnu ikke fanget.
Skal vi vende tilbage til brevet?
Kan du ikke lige komme herover et øjeblik?
Jeg har noget til dig...
Siden, jeg tog fejl om
konventionen i San Francisco, har jeg...
Du tog ikke fejl.
Jeg vil bare sikre mig, at næste gang, jeg inviteres til konvention,
vil der faktisk blive holdt en.
Der skete ingenting. Lad os bare glemme det hele.
Fint.
Du er så meget mere for mig end bare en dum sekretær.
Jeg har disse her til dig, jeg har selv valgt dem.
Mange tak. Det behøvede du ikke.
Det er vel nok pænt.
Det er slet ingenting.
Jeg er en rig mand. Jeg har et checkhæfte på bordet. Bare sig til,
-og du kan skrive dit eget beløb. -Det kunne jeg gøre nu, hr. Hart.
-Jeg kan sagtes lave din underskrift. -Jeg mener det.
Forstår du ikke? Jeg er vild med dig. Jeg kan kun tænke på dig.
Jeg har fortalt dig før, at jeg er en gift kvinde.
Jeg er også gift. Derfor er det perfekt.
Hr. Hart.
-Kom nu. Jeg vil have dig. -Hvad er det, du gør, hr. Hart?
Kald mig Frank.
Frank? Hvad laver du på gulvet?
Intet. Jeg snublede. Jeg slog mit knæ på det fandens kaffebord.
-Hvor frygteligt. Kom du til skade? -Nej.
Hvad laver du her?
Du ved, jeg hader, når du kommer brasende.
-Det ved du godt. -Frank, vær ikke vred på mig.
Jeg var på rejsebureauet. De har de dejligste krydstogter.
-Hej, Doralee. -Hej, Fr. Hart.
-Hvordan har du det? -Fint, og dig?
-Sikke et flot sjal. -Det er en gave fra din mand.
Frank, hvor betænksomt. Jeg er glad for, han sætter pris på dig.
Tag det på.
Hvor er det flot. Du er meget smuk.
Hvor sødt, tak.
Doralee, det var alt. Du kan skrive brevet færdigt senere.
Farvel. Lad mig vise dig disse brochurer. Det tager ikke lang tid.
-Du lovede, vi kunne tage af sted. -Ja.
Denne her er skøn. Det er et italiensk rederi.
Det ligner Love Boat, ikke sandt?
Jo, det gør.
Fire uger med sol, Frank.
Fire uger? Er du vanvittig?
Tror du, jeg vil bruge fire uger af mit liv med at flyde rundt på en båd?
Der kan man bare se. Se, hvem der blev betalt for sine tjenesteydelser.
Det er det sjal, du købte.
Og hvad så? Hun fortjente det vel.
Du glæder dig sikkert til at se kopirummet.
Hastenotater laves altid på foreskrevet firmabrevpapir.
Så du kommer den i her, 8.5 x 11. Kan du se?
Luk beholderen tæt. Tænd for den.
Adskillelige mennesker har mistet hørelsen her.
Vælg antal kopier, gør dette lidt mørkere og start med at printe.
Er noget galt, så kig på displayet. Det fortæller dig, hvad du skal gøre.
-Jeg tror, jeg kan klare det. -Okay, så overlader jeg det til dig.
Du er for meget. Din kone skal på ferie. Intet kan stoppe dig.
Vent, til du hører den lumske plan, jeg har igang.
Kom herind et øjeblik.
Hvad fanden foregår der her?
-Undskyld. Den var for hurtig. -For hurtig?
Hvorfor slukkede du ikke for den?
Jeg finder dig ovenpå. Fin anordning, du har dig her.
-Lige her. -Jeg troede, jeg kunne følge med.
Blev du ikke vist, hvordan man bruger maskinen? Enhver idiot kan bruge den.
Det blev jeg.
-Nu ved jeg, hvad man skal. -Gør du?
Gør det, ellers bliver din første dag din sidste. Forstået?
-Ja, hr. -Ryd det her op og kom i sving.
Ja, hr.
Dick?
Judy.
Hvad laver du her?
Jeg ville bare give dig de her papirer.
Det er de sidste. Underskriv dem, og så kan du give dem til din advokat.
Hvordan går det med dig?
-Alt går fint. -Fantastisk.
Jeg har et job. Som sekretær.
-Hvordan har Liza det? -Fint. Hun venter i bilen.
Vi må gå.
Hav det godt.
-Det er, som har jeg lige været her. -Du vænner dig til det.
Det gør alle med tiden.
Medicinske formål.
Violet Newstead, vent venligst, Vent venligst. Hej, det er Violet.
Mel? Nej, det er 210, net 30, afleveret om ni dage...
Det er 2% af 440,550... 8,811. Med glæde, Mel.
Violet Newstead, vent venligst. Det er Violet.
Charlotte, det er forstået. Jeg ventede dit opkald.
Den hovedvej er 32 via Dixie Express.
Vær helt rolig, jeg har styr på det. Okay, farvel.
Violet News... Kom nu, unger. I skal ikke slås.
Der er rigeligt med jordnøddesmør og banansandwicher i verden.
Jeg elsker også jer. Nej, jeg vil ikke tale med hunden. Farvel.
-Hej, Judy. Hvordan går det? -Fint, tak.
Skal vi spise frokost sammen?
Det kan jeg ikke. Ellers tak.
Måske i morgen. Jeg kender den bedste lille italienske restaurant.
Jeg bør blive på kontoret og lære rutinerne at kende.
-Men ellers tak. -Helt fint.
-jeg forstår bare ikke, Dwayne. -Hvad er der?
Jeg er så sød, som jeg kan være, over for alle på kontoret.
Men alle behandler mig som en horeunge til en familiefest.
-Kom og sid ned. -Det sårer mine følelser.
-Hvor er mit smil? -Jeg har ikke et.
-De er jaloux, fordi du er så køn. -De er ikke jaloux.
Hvor er mit smil? Du skal smile. Glem alt om dem.
-Jeg vil give dig en varm modtagelse. -Det vil du sikkert.
Violet, en lille kaffe.
Ja, hr.
Ja. Ellers noget?
Så du rapporten, jeg lavede om at bruge farvekoder i regnskaberne?
Fra sidste måned. Jeg gav dig den. Vi kan forbedre effektiviteten med 20%.
Jeg har set på det, men den har brug for arbejde. Jeg må se på den igen.
Violet, jeg har ikke hørt fra dig. Fik du mit notat?
Ja. Jeg rev det over.
Godt. Vi må slå hårdt ned på ethvert tegn på organisering.
Her kommer hr. Hart med hr. Hinkle.
Hej, piger. Hvordan går det?
-Fint, hr. -Hej, hr. Hinkle.
Roz, du får et kopi af den rapport, Frank netop har givet mig.
Vi skal til at bruge farvekoder i regnskaberne.
Frank har læst en effektivitetsundersøgelse.
Tak, hr.
Virkelig? Tillykke, hr. Hart.
-Tak, Roz. -Skønt.
Du er en dygtig medarbejder.
Enhver anden reform, I vil indgå, er fint med mig.
Dette er jeres etage. Styr den, som I vil.
-Skal I op, piger? -Nej, ned.
Jeg kan ikke tro den mand. Han har ingen skam i livet.
Han præsenterede min idé for direktøren, som var det hans egen.
-Hvorfor konfronterede du ham ikke? -Fordi jeg ikke turde.
Om seks uger beslutter han, hvem der skal forfremmes.
-Indtil da, er jeg den artige pige. -Er du færdig?
Godt arbejde.
Tænk, en moden kvinde med fire børn
installerer en døråbner på garagen, og han kalder mig stadig sin pige?
Mor, slap af. Jeg ruller dig en joint.
Josh, du ved, hvordan jeg har det med det.
Din bedstemor vil få et føl, hvis hun hører, du bare nævner marihuana.
Hun forstår ikke "alt med måde".
Du taler om, at skade kommer af overskud, ikke?
-Ja, jeg ved det. -Jeg taler om én joint.
Jeg kan ikke lide det, Josh.
Hvor længe har du ventet på denne forfremmelse?
Læg den i min taske.
-Det virker! -Du gjorde det.
-Hvad? -Få nu ikke et føl.
Du gav forfremmelsen til Bob Enright og ikke mig?
-Jeg har fem års anciennitet over ham. -Det ved jeg godt.
-Jeg oplærte ham! -Ja, men firmaet føler...
Vrøvl! Det er din beslutning. Du forfremmede ham. Hvorfor?
For det første har Bob en universitetsuddannelse.
Og mens han var på universitetet for at få en ubrugelig uddannelse,
arbejdede jeg røven ud af bukserne her i firmaet.
-Og han har en familie at forsørge. -Og det har jeg ikke?
-Hvad skal det betyde? -Jeg er bundet på hænder og fødder.
Firmaet har brug for en mand i hans position.
Kunder vil hellere tale med mænd, når det handler om tal.
Nu kommer vi nogle vegne.
Jeg mister en forfremmelse på grund af en idiots fordomme.
Du er intimideret af enhver kvinde, der ikke sidder bagerst i bussen.
Spar mig for alt dit feminisme-ævl. Jeg forstår dig.
-Du forstår ikke en pind. -Jeg forstår, at jeg stadig er chef.
Du skal måske bruges derude, så du må hellere
tage dig sammen. Jeg finder mig ikke i det her.
For fanden. Doralee, kom herind!
Jeg bad dig reparere stolen.
Jeg skal gå,
men jeg vil sige én ting, før jeg går:
Du skal aldrig kalde mig din pige igen.
Hvad taler du om? Hvad vil du gøre ved stolen?
Det skal jeg fortælle dig. Jeg er ikke en pige, men en kvinde. Forstår du?
Jeg er hverken din kone, mor eller elskerinde.
-Hvad? -Jeg er din ansat.
Og jeg forventer at blive behandlet lige,
med værdighed og respekt.
-Hvad mener du med elskerinde? -Glem det, hun er vred.
Hele firmaet ved, I to har en affære.
-Hvem siger det? -Hvem? Det gør han.
Hvad?
-Violet, hvor skal du hen? -Drikke mig fuld.
Sådan skal det være.
Har du fortalt alle, jeg går i seng med dig?
Det forklarer, hvorfor de behandler mig som en billig tøs.
-De tror, jeg knalder med chefen. -Sådan er det ikke.
Du elsker det bare, gør du ikke?
Det giver dig spænding som at vælte blyanter og samle papir op.
Få dine klamme hænder væk. Jeg har været ærlig over for dig.
Jeg har fundet mig i, at du har nevet og gloet
og jagtet mig rundt, fordi jeg har brug for det her job.
-Men dette er dråben! -Lad os bare sætte os og...
Jeg har en pistol i min taske, og indtil nu
har alt været glemt og tilgivet.
Men jeg kan sige dig én ting:
Hvis du siger ét ord til om mig eller kommer med upassende tilnærmelser,
tager jeg den pistol og laver dig om
fra en hane til høne med ét skud!
Tro ikke, jeg ikke gør det!
Lort.
-Hvor skal du hen? -Jeg trænger til en drink.
Jeg tager resten af dagen fri.
Sådan skal det være.
Hvad vil du? Jeg har travlt.
Dette er vigtigt. En af pigerne begår en seriøs overtrædelse.
-Hvad taler du om? -Maria Delgado var på badeværelset,
hvor hun talte med en pige, da jeg overhørte hende afsløre sin løn,
mens hun vurderede størrelsen af vores.
Kom af med hende. Fyr hende.
Hun er blevet advaret. I mit notat...
Hørte du, hvad jeg sagde? Fyr kællingen.
Hvad?
-Jeg kan ikke tro det. Fyret for hvad? -Det er okay.
-Jeg ville have mere tid med børnene. -Men det er så uretfærdigt.
-Vi må gøre noget. -Ja, lad os gøre oprør.
Få ikke ballade for min skyld. Det er ikke det værd. Jeg finder et nyt job.
Det var alligevel svært for mig at arbejde fuldtid.
Jeg lovede mig selv, jeg ikke ville græde.
Hvor er Violet? Ved hun det her?
Ikke endnu. Hun drikker sig fuld.
Jeg fortæller hende det. Det her er en skændsel.
Sådan skal det være.
Sikke en rotte.
Sikke en løgner.
Sikke et kryb.
Tænk, han fortalte alle, at jeg gik i seng med ham...
Det er så uretfærdigt.
Tolv års arbejde, og så skyder han mig bare ned.
Vi må gøre noget. Han kan ikke behandle folk sådan.
Gøre? Hvad skal vi gøre? Sige op.
-Jeg kan ikke sige op. -Det er det samme over alt.
Hør, kunne vi ikke bare gå sammen og klage?
-Klage til hvem? -Vi er servicearbejdere.
Lad os få endnu en drink.
-Jeg giver. -Nej, det gør jeg.
-Det er min tur. -Jeg betaler.
-Jeg skal nok betale. -Hvad er det?
Violet, jeg troede ikke, du røg. Ruller du dine egne?
Det er en gave fra min søn.
Lad os gå ud på badeværelset og tænde den.
Er det en joint?
Der er ikke nok til alle. Kom.
-Det går ikke. Nogen kommer måske. -Det er farligt.
Vær nu friske! Hvad er I, mænd eller mus?
Eller kvinder eller kus?
Lad os tage hjem til mig. Min mand synger i koncert.
Vi kan holde en god, gammeldags pot-fest for kvinder.
For at være ærlig, så gør det ikke meget for mig.
Jeg røg en joint til en fest engang.
Jeg har aldrig kunnet se, hvorfor det er noget særligt.
-Truede du Hart med en pistol? -Og han ved, jeg har en.
Jeg har den altid lige her.
Han må have tisset i bukserne af skræk.
-Har du nogensinde affyret den? -Om jeg har affyret den?
Kun én gang. Lige efter Dwayne købte den til mig.
Jeg kom hjem efter en tur på rodeo i Dallas med en veninde,
og to mænd begyndte at chikanere os og ville ikke stoppe.
Jeg ville spille smart, fordi jeg havde en pistol.
Så jeg rakte ud efter den, og jeg skød hul i min taske.
-Men de stak af. -Det gjorde de sikkert.
Som kalkuner.
Det her... er rigtig god pot.
-Hvad sagde du nu, det hed? -Maui Wowie.
Jeg elsker det.
Det er super.
Jeg tror ikke, jeg kunne bære en pistol.
Jeg forstår ikke fyre som Hart, der skyder forsvarsløse dyr
som Bambi og Stampe og det der nuttede stinkdyr.
Jeg vil jage Hart.
Jeg ville gerne jage hans liljehvide hale og se, om han ville synes om det.
Jeg tror, hun er skæv.
Stampe.
-Er jeg skæv? -Jeg tror, du er skæv.
-Det er så sjovt! -Hvad er sjovt?
Jeg har det her billede i hovedet af Hart, der løber for livet,
og hele kontoret jager ham.
Der er han!
Efter ham!
Dræb skiderikken!
Hvem er det?
Hej, Hart. Det ser ud, som om du har problemer.
Judy?
Du må hjælpe mig. En hel flok prøver at dræbe mig.
-Hvorfor ville de gøre noget så grimt? -Det ved jeg ikke. Jeg er fin nok.
Du er en sexistisk, egocentrisk løgner og en hyklerisk kujon.
Jeg har et par fejl. Er det en grund til at dræbe mig?
Du er modbydelig, Hart...
En vorte på menneskehedens næse, som jeg har tænkt mig at skyde af.
Judy!
Farvel, chef. Jeg siger op.
-Du kan ikke mene det. -En, to, tre, fire...
Hvorfor mig? Jeg er bare en almindelig fyr, der prøver at gøre sit job.
-Otte, ni... -Du godeste!
Ti.
Alletiders.
Jeg har lige ødelagt min diæt, men jeg elsker gode grillben. Gør I ikke?
Dwayne lavede dem i aftes.
-Hvor skønt. -De her oliven...
Alt smager så godt. Jeg kan slet ikke komme over det.
Hvad med dig Doralee? Hvordan ville du skaffe dig af med ham?
Mig? Tja...
Jeg ville lade ham smage sin egen medicin.
Lækkermås. Snup din blok og blyant, og få din mås herind.
Ja, frue.
Godmorgen.
-Stop. Stop med det samme. -Er noget galt?
Nej, jeg ville bare se din mås. Vend dig om et øjeblik.
Du har en god røv, Frank.
Du bør sy bukserne strammere ind. Sy dem ind i skridtet.
Du har en god bule, du kan lige så godt vise den frem.
-Fr. Rhodes. -Kom. Du skal have et notat.
Til hele personalet...
-God cologne du har på. -Tak.
Det tænder mig. Hvad hedder det?
-Tyr. -Tyr.
Det er meget sexet. Men jeg er ikke vild med dit butterfly.
Hvad blev der af dem, jeg gav dig?
Intet, jeg...
-Tag det af. -Undskyld mig?
Jeg kan ikke arbejde, når de striber stirrer på mig.
Hvad med at knappe jakken og skjorten op? Du bør løsne lidt op.
Det var bedre.
-Hvor var vi? -Notatet.
Ja. Jeg har forresten en overraskelse til dig her.
-Jeg er en gift mand. -Glem din kone, Frank.
Du er nok hendes om aftenen, men du er min dreng fra ni til fem.
Jeg ville vise dig, hvad jeg har til dig. Er det ikke flot?
Jo, det er meget flot, men du bør ikke købe gaver til mig.
Lad mig give dig det på.
Det var ikke så slemt, vel?
Jeg elsker dit hår. Det er så sexet.
Lad os gå over til sofaen. Jeg låser døren.
-Fr. Rhodes. -Lad os nu være venlige, Frank.
Du skal være lidt mere samarbejdsvillig,
hvis du vil beholde dit job.
Fr. Rhodes! Jeg er ikke sådan en dreng!
Ét lille kys? Det kan ikke skade nogen. Hvem finder ud af det?
Nej, jeg vil ikke. Jeg vil ikke kysse den mund.
Frank, kom tilbage. Jeg advarer dig. Kom tilbage.
Nej. Jeg vil ikke.
Og han er ude af vagten, damer og herre.
Se på ham. Han er en stor, fed kanon.
Der er Doralee Rhodes. Hun vil forsøge at fange ham med lasso...
Hun har ham allerede.
Hvor længe tager det at binde denne sexistiske, egocentriske, løgner?
Bare fem sekunder, de damer og herrer.
Jeg kan se for mig, at Hart vil hænge der med et dumt blik og undre sig.
Hvad er din fantasi, Violet? Hvordan ville du slippe af med ham?
Det må jeg tænke over.
Det skulle være som i et eventyr.
Noget grusomt og forfærdeligt og blodigt.
Men stadig sødt.
Violet, kom med noget kaffe.
Ja, hr.
Undskyld.
-Din kaffe, hr. Hart. -Sæt den.
Lige som du kan lide den.
-Mere kaffe, hr. Hart? -Kaffe?
-Jeg tror, der var noget i kaffen. -Jeg tror, du har ret.
-Jeg tror, det var gift. -Du har ret igen.
Jeg tror, du gjorde det.
-Men hvorfor? -Hvorfor tror du?
For jeg er en sexistisk, egocentrisk løgner og en hyklerisk kujon?
Netop.
-Jeg havde det skønt i aftes. -Det må vi gøre noget oftere.
-Hvad med Hart? Jeg har ikke set ham. -Han har ikke talt om i går.
Han er for glad. Hans kone rejste på et to måneders krydstogs i morges.
Heldigt for hende.
Jeg ved ikke. Hun skal jo stadig tilbage til ham, den stakkel.
-Lad og gå til frokost. -Det kan jeg ikke. Jeg må shoppe.
Vi er ved at løbe tør for alt: Kattemad, myrespray, rottegift.
Hart vil have mig til at levere papirer til hans advokat.
Jeg er væk hele eftermiddagen.
Fandens. Når du er væk, betyder det kun én ting.
Kaffe, Violet.
Nu.
Ja, hr.
En af de her dage går han for langt.
Så siger jeg min mening. Nok er nok.
-Vi er løbet tør for Skinny and Sweet. -Jeg køber mere til frokost.
Hvem tror han, han er? Han er en sørgelig, smålig, ussel diktator.
Han hundser med mig som en lakaj. Jeg er sådan en nørd.
Han gør det for at genere dig. Lad det ikke påvirke dig.
Desuden er dagen snart ovre.
Jeg fortæller mig selv det samme. Men jeg kan mærke presset stige.
Jeg har snart fået nok. På et tidspunkt går det galt,
og så kan jeg ikke holdes til ansvar for mine handlinger.
Men lige nu bevarer jeg roen. Helt og holdent.
RID-O-RAT ROTTEGIFT
Overhovedet ikke.
Ja. Fint, vent. Et øjeblik.
Jeg har allerede fortalt det til Bob Enright, og nu også til dig:
Alt, du anskaffer fra Ajax Pakhus, kommer direkte til mig. Forstået?
Du bestemmer.
Husk det lidt oftere.
-Jeg kan se, han fik dig. -Jeg er et træ. Jeg kan bøje.
Hold ud, skat. Den er næsten fem.
Hør her. Ajax er min sag, så du får dine penge, når jeg giver dig dem.
Og ring aldrig til mig på dette nummer igen.
Idiot.
Doralee. Doralee!
Du godeste!
Hr. Hart!
-Undskyld, jeg kommer for sent. -Hvor har du været?
-Du gik glip af det. -Af hvad?
De kørte Hart væk i en ambulance, bevidstløs. Han fik et anfald.
-Gjorde de? Hvor er Doralee? -Hun tog med ham.
-Jeg håber ikke, det er seriøst. -Heller ikke mig.
Måske en smule seriøst.
En bagatel, der holder ham væk fra kontoret i 20 års tid.
Jeg må aflevere dette. Vi ses ved elevatoren.
Åh, Gud!
Violet, er det ikke forfærdeligt med hr. Hart?
Hvordan gik det til, Roz?
Han faldt og slog hovedet på skænken.
-Hvad med kaffen? -Hvad?
-Hvor er kaffekoppen? -Her.
Den lå ved siden af ham. Han må have drukket af den, da han besvimede.
-Hvilket hospital? -St. Ambrose.
Åh, Gud!
Jeg ved, hvordan du har det.
Judy! Skynd dig.
-Hvad er der galt? -Noget slemt er sket.
Jeg kan ikke tro det. Hvordan kunne du begå sådan en fejltagelse?
Jeg troede, det var Skinny and Sweet.
Emballagen er identisk, på nær dødningehovedet og knoglerne.
Er du vanvittig? Nogen vil se dig!
Jeg må på hospitalet og fortælle dem, hvad der skete.
De må give ham en udpumpning.
-Vær nu ikke hysterisk. -Du har ret. Tag det med ro.
-Du må hellere tale med modtagelsen. -Ja, okay.
Min chef er kommet ind. Franklin Hart.
Dr. Siedelman, linje ét.
Sådan der.
-Hvad foregår der? -Tag det med ro.
Du besvimede. Hvordan har du det?
Fint. Jeg faldt bare af stolen og slog hovedet.
Det er noget af en bule. Du skal vist røntgenfotograferes.
Røntgen?
Vent et øjeblik.
-Ingen røntgen. Mit hoved er fint. -Vi må hellere undersøge dig.
Du kan undersøge dig selv. Jeg ved godt, hvad du er ude på.
Du skal ikke prakke en masse hospitalsregninger af på mig,
ikke for en lille bule i hovedet.
Hjertestop!
-Han trækker ikke vejret. -Åbn hans skjorte.
En, to, tre, fire, fem. En, to...
Hurtigt!
Den bums.
Han var vores eneste vidne. Han var klar til at vidne. Nu dette.
-Der er Doralee. -Hvad laver du her?
-Noget forfærdeligt er sket. -Hvad?
-Violet har forgiftet Harts kaffe. -Det var et uheld.
-Og derfor... -Det ligner Skinny and Sweet.
-Du gode Gud! -Du må fortælle lægen det.
Han er på skadestuen, første etage, højre hånd.
Jøsses, der er en politimand.
-Hvad laver han her? -Det ved jeg ikke.
-Hvad med fyren i hospitalssengen? -Han har det ikke for godt.
-Hvornår må jeg tale med lægen? -Han ved, du er her.
Han ved, jeg er her.
-De ved det allerede. -Gå ikke i panik.
-Hvordan har han det? -Han er død.
Åh, Gud!
-Ved du, hvad der forårsagede det? -Ikke uden en obduktion.
Kom ind på mit kontor. Jeg er ret sikker på,
det var en slags gift.
Gift?
Det er okay. Tag det med ro.
Gift. Gift. Det er forbi. Hører du? En obduktion.
Jeg kan lige så godt give dem rottegiften.
-Nogen kunne se det. -Og hvad så? Det er ude med mig.
-Jeg er morder. -Nej, du er ej.
Jeg er morderinde. Mine stakkels børn.
Du er intet, før du findes skyldig.
De finder giften, når de obducerer ham.
Jeg må af med giften. Og liget!
Violet, det var ikke mord Det var et uheld.
Et uheld? Hun tænkte på at gøre det i aftes. Vi tænkte alle på det.
-Hun gjorde det ikke med vilje. -Måske ubevidst.
-De spærrer mig inde. -Vi må finde en advokat til hende.
-Jeg bliver låst inde på livstid. -Hvor er telefonen?
-Derovre. -Har du nogen mønter?
-Sæt dig her. -Jeg mister mit job.
-Tag det med ro. -Jeg dræbte chefen!
Tror I ikke, de fyrer mig?
Tag plads. Vi kommer snart igen.
Er dette fyren, der skal obduceres? Lægen vil gerne se dig.
Denne vej.
Undskyld mig. Kan du fortælle mig, hvor kaffebutikken er?
-Hvad? -Kaffebutikken.
Kaffebutikken? Jeg er ny her og drikker ikke kaffe.
Jeg er også ny. Hvor arbejder du?
-Nedenunder. -Lighuset.
-Nemlig. -Han er...
-Ja, han er. -Hvordan...
Kaffe. For meget kaffe. Jeg tager ham med ud for lidt frisk luft.
Altså, noget frisk luft til mig. Han er bare med for hyggens skyld.
Du er læge. Jeg så ikke dit skilt.
Jeg er læge. Så hvorfor fanden taler jeg med dig? Pis af.
Hvordan har Violet det?
Skat, jeg tror, hun er flippet ud.
Violet!
-Hvad laver du? -Ind med dig! Ingen tid til snak.
Violet, sænk farten!
-Hvorfor kører du så hurtigt? -Hør, jeg har en god idé.
De kan ikke lave en obduktion uden et lig.
-Hun er flippet helt ud. -Hvor er liget?
I bagagerummet.
Vi kan kæde cementblokke fast til hans fødder og kaste ham ud fra molen.
-Ingen finder ud af det. -Du er vanvittig! De finder det altid!
Er jeg vanvittig? De fandt aldrig Jimmy Hoffa.
-Sænk farten. -Lad os ikke gå i panik.
Der er en restaurant. Las os stoppe lidt.
En restaurant? Hvordan kan du tænke på mad?
-Jeg tænker ikke på mad. -Jeg er ikke sulten.
Violet, vi er ikke kriminelle. Det var et uheld.
Tja, nu er vi kriminelle. Vi har stjålet et lig. Det lyder kriminelt.
Vi kører det tilbage.
Vi bliver fanget, hvis vi tager tilbage nu. Tror du, de vil lytte?
Stop med at skændes og tænk på, hvor vi får fat i noget cement.
Pas på!
Gå ikke i panik!
-Hvad skete der? -Hun gik i panik.
Ingen kom til skade. Det er et lille uheld. Vi kommer snart fri.
-Forskærmen rammer hjulet. -Gode Gud, gå ud. Lad os se på det.
Det er ikke slemt. Vi må trække skærmen ud.
Kom nu. Giv mig en hånd.
Åh, Gud.
Vent. Vi skal bruge et brækjern eller noget.
-Der er et dækjern i bagagerummet. -Jeg henter det.
Judy, sluk blinklyset.
Judy, kan du komme et øjeblik.
-Hvad? -Se.
-Hvem er det? -Det ved jeg ikke.
-Hvor er Hart? -Det ved jeg ikke.
Åh, Gud, mener du, hun... Åh, Gud!
Violet, skat, kom lige herover.
Hvad er der galt med jer to. Vi må... Hvem er det?
Det ved jeg ikke.
Ved du det ikke? Hvad er der blevet af Harts lig?
Det er her ikke. Tror du, det gik sin vej?
Men jeg lagde det...
Violet, hvordan kunne du?
Jeg begik vist en fejl.
Du stjal det forkerte lig, og du siger bare: "Jeg begik en fejl."
-Det kunne ske for enhver. -Det her er forfærdeligt.
-Det er så forkert. Så respektløst. -Han er død. Han er ligeglad.
Tag det nu med ro. Vi kører det tilbage.
-Hvad? -Ingen skade sket.
Skal vi bare komme valsende og sige: "Undskyld, vi begik en fejl."
Måske får vi Harts lig som bytte.
Ingen grund til sarkasme.
-Du tog det, så kør det tilbage. -Stop. Vi må arbejde sammen.
Vi må forholde os i ro.
Vi ordner skærmen og kommer på
en plan, der skiller os af med liget.
Så sætter vi os ned og kommer roligt på noget, vi så skal gøre.
Hold så mund!
Det er ikke en dårlig plan. Det kunne virke. Kan vi finde en kørestol...
Jeg så et par stykker uden for skadestuen.
-Det er en god idé. -Hvad mon der skete med Hart?
Det finder vi snart ud af.
Hvad er det?
Det er en sirene.
-En politimand! -Vi skal holde ind til siden.
-Skal jeg stikke af? -Måske, jeg har min pistol.
Gem den væk! Er du vanvittig? Åh, Gud! Gå ikke i panik!
-Hvad vil han? -Det ved jeg ikke, men hold ind.
Vær klar til hvad som helst.
Forhold dig i ro. Hør på ham. Gå ikke i panik.
-Men hvad, hvis han vil... -For Guds skyld, hold ind!
Godaften, de damer. Må jeg se dit kørekort og registreringsbevis?
-Hvorfor? Jeg kørte ikke for stærkt. -Din baglygte blinker.
-Gør den? -Har du tændt for blinklyset?
-Nej. -Den må være gal i bagagerummet.
I bagagerummet? Den er gal i bagagerummet.
Sikkert en defekt ledning. Skal jeg kigge?
-Om du skal kigge? -Nej, det har vi ikke tid til.
-Vi har en nødsituation. -Ja, hun er læge.
Er du læge?
Ligner jeg en kosmetolog?
Jeg kan ikke se dit skilt. Hvad er problemet?
Denne kvinde skal på hospitalet. Hun er meget syg.
-Hvem af jer er syge? -Det er jeg. Hun er.
De er begge syge.
Hvad gemmer du der?
-Denne her? -Ja.
-Det er rottegift. -Hun har spist af det.
-Hvad? -Hun har spist rottegift.
-Derfor er de syge. -Har I spist rottegift?
-Jeg troede, det var Skinny and Sweet. -Det ligner Skinny and Sweet,
på nær dødningehovedet og knoglerne på etiketten.
Må vi køre nu, betjent? Jeg har det ikke så godt.
Hun har det ikke godt. Jeg har en døende kvinde,
og du vil se i bagagerummet?
Beklager.
Når vi det ikke, er du ansvarlig.
Tag det med ro, jeg eskorterer jer.
Eskorterer du os?
-Han vil eskorterer os. -Åh, Gud.
-Følg mig. -Glem det, Mack, vi kan ikke vente!
-Hvordan gik det? -Jeg fandt ikke ud af noget om Hart.
Enten ved de intet, eller de fortæller intet.
Hvad stiller vi op?
Intet. Vi venter, til de kommer efter os.
Vi tager på kontoret i morgen, som om intet er sket.
-Hvad med det andet? -Tænk ikke over det.
Det er blevet ordnet.
Vera. Vi har endnu et lig på toilettet.
Godmorgen.
Godmorgen, Violet.
Doalee, ingen opkald her til morgen. Jeg vil ikke forstyrres.
Al den kaos var ligegyldig. Hart havde en lille bule i hovedet.
Men jeg kom gift i kaffen. Jeg ved det.
-Han drak ikke af det. -Hvordan kunne vi være så dumme?
-Kiggede nogen under båsene? -Ja. Ingen er der.
Lad os glemme alt om det.
Betjente og ligene... Jeg vil aldrig nævne det igen.
Gudskelov, det er fredag.
Lad os starte weekenden med en drink efter arbejde på Charlie's
Vi er så heldige. Hvor er jeg glad for,
det her rod endelig er ovre.
Er det sandt?
-Sagde de faktisk det? -Så klart, som jeg kunne forstå.
Mine noter var en smule udviskede.
Det er meget interessant. "Stjæle lig og stikke af fra politiet..."
Måske vidste de, du skjulte dig, og prøvede at lave numre med dig.
Det tror jeg ikke. Under alle omstændigheder bør du
være opmærksom på kaffen.
Ja, jeg tror, jeg kan bruge det her til min fordel.
Så går det løs på Charlie's.
Judy, vent et øjeblik. Jeg kommer med det samme.
Jeg siger det til Violet.
-Den er 17.00. Du ville se mig? -Ja, jeg ville, Doralee.
Jeg vil gerne, hvis du besøger mig i aften.
I aften går ikke, det er jo fredag, ved du nok?
Hvem sagde noget om at arbejde?
Har du i øvrigt nogensinde hørt om stryknin?
-Det er en gift, tror jeg. -Ja, en gift.
Jeg talte med hospitalet. De har fundet spor af stryknin i min mave.
Hvad? Jeg troede bare, du slog hovedet.
Jeg måtte være sikker. Det kræver beviser at anklage nogen for mord.
Mord?
Du, Violet og Judy prøvede at dræbe mig i går.
-I kom rottegift i min kaffe. -Jeg kan ikke tro det.
-Det var en stor fejltagelse. -Det er rigtig fint.
Du bør være bange, for jeg ved alt om det.
-Jeg skal bare ringe til politiet. -Men det var en fejltagelse.
-Violet kom giften i kaffen. -Virkelig?
Det får hun måske en jury til at tro på. Eller måske ikke.
Spørgsmålet er, om du vil tage den chance.
-Hvad vil du frem til? -Det er simpelt.
-Kom hjem til mig, og jeg glemmer det. -Du er klam.
Er det et nej?
-En skam. -Tænk på, hvad du gør.
Jeg startede ikke det her. I tre piger planlagde det hele.
Jeg lader dig ikke gøre det her.
Der er endnu en telefon derovre.
Det er noget andet, du bør overveje.
Jeg bryder mig ikke om det, når folk returnerer mine gaver.
Du er rådden, hr. Hart. Har du nogensinde hørt det?
Jeg havde aldrig troet, jeg ville sige det om et menneske, men du er ond.
-Nemlig, ond helt ind til marven. -Jeg elsker, når du bliver vred.
Hvis du rører den telefon, flår jeg den ud af væggen.
Jeg ved, du mener, det her er en spøg, men du skal lytte til mig,
om du bryder dig om det eller ej.
Vil du holde mund og lade mig forklare?
-Kan du ikke bare lytte? -Jeg råber efter hjælp.
Nej, det vil jeg ikke have dig til.
Du vil ikke lytte, men du skal holde mund. Jeg må finde ud af det her.
-Roz. -Er hr. Hart kommet?
Ja, men han er bundet til arbejdet lige nu.
Nå, det kan vel vente til mandag, hav en god weekend.
I lige måde, Roz.
Judy, kom lige et øjeblik.
-Er du klar? -Nej. Noget er sket.
-Hvor er Violet? -I lageret. Hvad er der galt?
Hart ved alt om i aftes.
Hvad?
Han tror, vi prøvede at dræbe ham.
-Han ville få os anholdt. -Åh, Gud.
Gå derind og hold øje med ham. Lad ingen komme ind.
-Jeg henter Violet. -Åh, Gud.
Åh, Gud.
Hr. Hart, jeg beklager dybt.
Hvad?
Jeg kan ikke forstå, hvad du siger?
-Gudskelov, er I kommet til fornuft. -Doralee mente ikke noget ondt.
-Bind mig op. -Ikke før de kommer tilbage.
Tror du, jeg stikker af? Jeg gør ikke noget. Det lover jeg,
på æresord, hvis du slipper mig fri.
-Jeg har lidt ondt her. -Det er jeg ked af.
-Jeg løsner den lidt. -Godt. Ja, løsn den.
Hr. Hart, det, der skete i aftes var en række misforståelser.
Violet kom ved et uheld gift i din kaffe.
-Væk med dig. -Men, hr. Hart.
Hr. Hart, du lovede.
Jeg løj.
-For fanden. -Du forlader ikke dette kontor.
Det kan du tro, jeg gør.
Jeg lod som om, men det her er gået for langt. Ingen latterliggør mig
på mit eget kontor. Jeg ringer til politiet.
Stop!
-Du er så skør som de andre. -Luk døren, eller jeg skyder.
Stop! Skyd ikke! Jeg giver op!
Skyd ikke! Judy, læg den...
Judy, hvad laver du?
-Åh, Gud. -Åh, Judy.
Jøsses.
Han ville ringe til politiet.
Jeg har det forfærdeligt med at gøre det her mod ham.
Vi får ham hjem og taler ham til fornuft.
Hans kone er på ferie, og huset ligger så langt fra vejen,
at ingen kan høre ham, hvis han skriger.
Hvad gør vi så nu?
I kommer til at bøde for det her. Det sværger jeg på.
-Hvis bare du ville lytte. -I skal lytte til mig.
Jeg kommer til at se jer i fængsel, før jeg er færdig. Kidnapning...
Forsøgt myrdet, bundet, slået, rottegift.
Jeg hviler ikke, før I alle får 20 år i fængsel!
Forstår I det? 20 år!
Gud...
-Vi kan ikke holde ham her for evigt. -Du hørte ham. Han tror ikke på os.
-Han retsforfølger os. -Hvorfor ikke?
Han har dig for at forgifte ham, mig for at binde ham
og dig for at opføre dig, som var han førstepræmien i en skydekonkurrence.
Hvordan afholder vi ham fra at tale?
Vi ansætter et par cowboys, der kan banke ham gul og blå.
Hvis vi finder noget på ham, kunne vi forhandle med det.
Afpresning. Det lyder godt. Hvad kunne vi finde på ham?
En sexskandale. Tag et billede af ham med en prostitueret.
Hvem ville interessere sig for det?
Hart ville bare opkøbe alle kopierne og bruge dem som julekort.
Gud.
Vi har tænkt over alt.
Vi må se det i øjnene. Han har os. Vi sidder i klemme.
Vent. Hvad laver den her?
Hvad?
Måske har vi alligevel noget at forhandle med.
-Hvad er det? -En regnskabsbog over Ajax Pakhus.
SIDEN 1924 AJAX PAKHUS
Der er noget mistænkeligt ved det.
-Hvad kan du se? -Det er for mørkt.
Hvorfor kravler du ikke op til vinduet?
Jeg tror, vi har ham.
Ja, det ser bestemt ud til, at Frank har været en uartig dreng.
Et tomt pakhus?
Hvad er der galt med det?
Det sagde Billie Sol Estes også. Han fik 15 år for underslæb.
Pakhuset burde været fyldt med lagerbeholdning fra firmaet.
Men du solgte det og beholdt pengene selv.
Det kan I ikke bevise.
Jeg bestiller fakturaerne fra hovedkontoret på mandag.
Jeg tror, du ser lyset, når de ankommer.
Hvis I lægger jer ud med mig, må I hellere give den alt, I har.
Jeg lader mig ikke stoppe af et par dumme duller.
Jeg vil...
Jeg slipper fri.
Jeg slipper fri, om jeg så må dræbe nogen for at gøre det.
Hvis vi skal holde ham bundet, må vi have et indeslutningssystem.
Ja, noget der begænser hans bevægelse...
Men det må være behageligt at have på.
BUTCH HALSBÅND
Du kan underskrive vores udtalelse ved udgangen af ugen,
og så kan vi lade dig gå.
Jeg fjernede barberblade, sakse og glas. For at være på den sikre side.
Jeg har taget bøger og blade med til dig. Den her er god.
Den holder dig opdateret om alle sæbeoperaerne.
-Man bliver virkelig fanget af dem. -Og jeg har dine cigarer.
Judy er her om aftenen, Doralee kommer med frokost.
Om dagen har vi et sikkerhedssystem.
-Jeg betalte for det med dine penge. -I duller er vanvittige.
Tror I, I kan holde mig her en uge?
Jeg er chefen. Tror I ikke, man vil mangle mig på kontoret?
Franklin Harts kontor.
Nej, han er her ikke lige nu. Kan jeg tage en besked?
Ja, hr. Strell.
Judy Bernly, vent venligst.
-Violet. -Hvad kan jeg gøre for dig, Bob?
Kan du se på den her? Jeg har kigget alt igennem og kan ikke regne det ud.
Men Doralee, jeg vil tale med ham i dag.
Det skal jeg fortælle ham.
-Han er her ikke. -Ikke det? Det er sjovt.
Det troede jeg, han var.
Han er ikke taget til frokost. Hans jakke er her stadig.
Der kan man bare se. Jeg har fortalt ham igen og igen, at det er farligt.
Han kommer tilbage. Vil du vente?
Nej, men fortæl ham venligst, det er vigtigt, jeg taler med ham i dag.
Det skal jeg så sandelig gøre, Roz.
Hun bliver en hård nød at knække.
-De andre? -Barnemad.
Der var et par spørgsmål fra Strell.
Dem så jeg.
Og et par breve. Derudover er alt i orden.
Ville du have en kop kaffe?
Beklager.
Hej, hr. Hart. Her er din frokost.
Hvor er det bakkebord, der var her i går?
Bag den der bunke.
Doralee, jeg får ram på dig for det her.
Jeg får dig ned med nakken. Stol på det.
Jeg forstår ikke. Gav du ham min besked?
Ja. Men han har lige forladt kontoret.
Men du kan nok stadig fange ham. Judy?
Kan du få øje på hr. Hart?
Så stop ham.
Hr. Hart.
Han er gået.
Vi kan ikke holde det her kørende hele ugen.
Du har ret. Hun bliver et problem.
Jeg har dårlige nyheder.
Her er telexen fra hovedkontoret i New York.
De er gået i gang med computeromstillingen.
De kan ikke sende os fakturaerne over Ajax Pakhus
før om yderligere fire til seks uger.
Fire til seks uger?
Skal vi holde Hart bundet i al den tid?
-Har vi et valg. -Vi skal nok klare det.
Jeg har aldrig indset, hvor upopulær Hart er. Ingen vil tale med ham.
Udover Roz.
-Hvad hvis vi sendte Roz på ferie? -Det er kun to uger.
Vi må holde hende væk længere end det.
Har du hørt om Aspen Sprogcenter?
De holder meget koncentrerede kurser i fremmedsprog.
Vi kan sende hende dertil?
Det er en god idé. Hart kunne skrive til hende, at det er tophemmeligt.
Firmaet åbner oversøiske centre
og har brug for ledere, der kan...
Ja, jeg ved ikke, tale fransk.
-Men ville hun tage af sted? -Selvfølgelig! Hvis han spurgte hende?
Det var så nemt. Jeg skrev bare dette notat og underskrev i Harts navn.
Hun kommer tilbage d. 15, og Missy d. 24.
Stakkels Missy. Har du ikke ondt af hende? Hart sender blomster.
Hvordan går det ovenpå?
Meget afdæmpet. Han er ude på noget.
Det bliver et kapløb for at se, om han kan slippe fri,
før vi skaffer fakturaerne.
Faktisk vil jeg sørge for, at Hart tillader blomster på alles borde.
Jeg laver et par ændringer på kontoret. Hans regler er så triste.
ANG. KONTORINDRETNING
FIRMAET HAR ÆNDRET POLITIK
TAK, FORDI DU IKKE RYGER
Det ser godt ud,
men gør vi dette, hvorfor så ikke
lave nogle ændringer, der betyder noget?
ANG. NY LØNPOLITIK
ANG. DAGCENTER
ANG. DELTIDSARBEJDE
Som sandkorn gennem timeglasset, således går dagene i vores liv.
HORTON-SAGAEN
Jeg er glad for, du stadig har en sund appetit.
Vi ses i morgen.
Hvis du er en god dreng, slippes du fri inden udgangen af næste uge.
-Dick. -Må jeg komme ind?
Tak. Det er koldt derude.
Dick, hvad laver du her? Du skulle være i Mexico.
Jeg vendte hjem.
-Du kan ikke blive her. -Du er alene, ikke?
Jo. Jeg passer hus for en ven.
Jeg har holdt øje med huset for at være på den sikre side.
Du kan vel undvære en kop kaffe til din
frysende, gamle mand, ikke?
Eksmand.
Så fint da. Du kan sidde lidt, men så må du også smutte.
Det gik ikke helt fra begyndelsen. Intet fungerede.
Hun skred efter den første uge.
Ring til mig i morgen på arbejdet. Vi kan spise frokost og tale videre.
Jeg ville se dig.
Jeg fulgte efter dig fra kontoret.
Jeg troede, du boede med nogen.
Hvad var det?
Intet. Sikkert katten. Jeg kigger efter.
-Jeg går med dig. -Nej. Jeg er straks tilbage.
-Judy? -Hvad?
-Du ser smukkere ud end nogensinde. -Tak.
Jøsses!
Åh, Gud.
Giv mig den.
-Lad mig gå. -Hold dig fra mig.
Hold dig væk, eller jeg dræber dig.
Få hænderne af mig.
Slip mig.
-Slip. -Hjælp! Sæt mig ned!
Judy?
Dick.
Lad mig komme ned, for helvede. Hvis jeg får fat i dig...
Judy?
Hold nu kæft.
-Hvad foregår der? -Ikke noget.
-Hvem er i det rum? -Ingen. Lad os gå nedenunder.
Der er nogen i det rum. Lad mig se.
Åh, Gud!
-Hvem var det? -En ven.
Tydeligvis. Så det kan du altså lide nu: Bondage.
-Hvad er det? -Bondage, S&M, sexlege.
Nemlig. Det hele. Jeg er til det hele. Smut så.
-Jeg kan ikke tro det. Hvem er det? -Min chef.
-En affære med din chef. Hvor typisk. -Som din affære med sekretæren.
-Det kan du ikke mene. -Sig ikke, hvad jeg kan og ikke kan.
De dage er forbi. Og hvis jeg vil have en affære eller dyrke sexlege
eller M&M's, kan du ikke stoppe mig.
-M&M's? -Jeg ryger faktisk pot.
Jeg kan se, hvad den livsstil har ført med sig.
Jeg har forandret mig.
Og ikke til det bedre!
Tænk, jeg kom for at bede dig komme tilbage til mig...
Aldrig i livet. At du skred, var det bedste, der er sket mig!
-Så er der ikke mere at sige. -Jo, der er.
Smut med dig, makker. Det er her, det stopper.
Hvad stiller vi op med Roz? Hun kommer tilbage på fredag.
Skaber hun problemer, sender vi hende på den skole for at lære tysk.
Taler du om Roz? Glem hende. Jeg har lige talt med New York.
-Fakturaerne kommer på fredag. -Perfekt. Tre dage til. Godt.
Chauffør, kan du bære taskerne ind, tak?
-Missy. -Frank, hvad i alverden har du gang i?
Operatør?
Godmorgen. Kan du finde et nummer til mig, tak?
-Hallo. -Doralee, dette er Missy Hart.
Frank bad mig om, aldrig at ringe til kontoret, men
det er vel okay, jeg ringer til dig.
Jeg vil takke dig.
-Takke mig? -Jeg indså, det måtte have været dig,
der sendte mig blomsterne på min ferie. At du underskrev i Franks navn.
-Det var hans idé. -Nej, jeg har spurgt ham.
-Derfor kom jeg tidligt hjem... -Er du kommet tilbage?
Ja, for tre dage siden. Frank sendte mig på hotel i en uge til.
Han prøver et nyt træningsprogram derhjemme.
Du godeste, du skulle se, hvad han har gjort ved vores soveværelse.
Hvad?
Jeg kan ikke tro det.
Hvis hun er tilbage, må Hart have været fri de sidste tre dage.
Ring til Judy og sig det. Har Hart gjort, hvad jeg tror, er vi færdige.
Vær ikke fjollet. Jeg gav ham morgenmad. Han er stadig bundet.
Eller han lader som om. Tag min pistol.
Vent der, jeg kommer straks.
Judy?
Judy.
Han har fundet din pistol.
Vent et øjeblik.
-Hvad skete der med stempeluret? -Du satte det på pension.
Hvad skal det betyde?
Mens du var væk, lavede du et par ændringer.
Hvilke ændringer?
Jøsses.
Hvad foregår der? Hvem har godkendt alt dette?
Det har du, hr. Hart. Det er din underskrift.
Det var pudsigt.
Hvorfor er alle de folk her? Den er ikke engang 9.00.
Dette er endnu et program, du har godkendt for fleksible tider.
Folk vælger deres egen arbejdstid.
Nogle arbejder fra otte til fire, fra ti til seks eller ni til fem.
Jeg får det stoppet. Lad os gå, piger.
-Det går fint. -Mindre fravær. Folk kan lide det.
Jeg hader det, og det, jeg siger, bliver vedtaget.
Fortsæt ind på mit kontor, indtil jeg ringer til politiet.
-Godmorgen, Violet. Her er de. -Tak, Eric.
Her er fakturaerne. Men du har gjort dem ubrugelige.
I de sidste tre dage har han formået at komme alt det manglende udstyr
tilbage i pakhuset.
Det var dyrt at rette op på det.
Du har vundet. Du har overtrumfet os. Hvad stiller vi nu op?
Beklager, Violet. Vil du ikke sidde ned?
Jeg spiller mit sidste kort og sender jer kællinger i fængsel.
Hvad?
Hvem er det?
Jeg kommer med det samme. Du skal fortælle Hart det.
Hvad?
Hvornår?
Jøsses!
Nej. Intet problem. Okay. Ja. Tak.
-Hvad? -Tinsworthy er her.
Hvem er det?
Bestyrelsesformanden. Han vil se mig.
Fint.
Violet, du må stå bag mig!
Jøsses, der er han.
Her er han jo, hr. Tinsworthy. Franklin Hart.
Frank Hart, jeg vil gerne give dig hånden.
Og her en lille ting som tegn på min taknemmelighed.
Tak. Det er en ære at møde dig.
Jeg kommer ikke herop så ofte, men jeg holder mig ajourført gennem Perkins.
Når jeg finder en afdeling, der kan fremvise 20 procents
stigning i produktiviteten over seks uger...
Vil jeg møde manden, der er ansvarlig.
Tak. Det sætter vi pris på.
Du har skabt et storartet arbejdsmiljø her.
Meget livligt og personligt.
Jeg finder det meget... Tja. Folk kan vist lide det.
Hold personalet tilfreds, så går man ikke forkert.
Det var idéen, hr.
Hr. Tinsworthy er interesseret i nogle af dine andre nye programmer.
-Som arbejdsdelingsprogrammet. -Arbejdsdeling.
Et stærkt koncept. Hvordan går det med det?
Meget godt, tror jeg. Violet... Undskyld, hr. Tinsworthy.
Lad mig præsentere dig for Violet Newstead, min øverste supervisor.
Godt at møde dig.
Jeg har hørt vidunderlige ting om dig.
Violet er stort set min højre hånd heromkring.
Violet, kan du ikke beskrive arbejdsdelings-situationen.
Det har været meget effektivt. Maria Delgado er et perfekt eksempel.
Hun deler arbejdet med en medarbejder, der tager over om eftermiddagen.
Gør hun? Altså, ja, det gør hun.
Begge kvinder er glade, og vi er meget tilfredse med deres præstation.
-Du klarede det, Frank. -Det vil jeg gerne tro, vi gjorde.
-Som med dagcentret. -Dagcenter?
Det minder mig om,
under krigen startede jeg dagcentre i alle forsvarsanlæggene.
-Jeg er glad for, du genindførte det. -Det var tanken.
-Violet, dagcenteret... -Vil du gerne se det?
Tak. Jeg kan forstå, hvorfor Frank har så meget tillid til dig.
-Præcis. -Tak.
Violet...
Centret har vært åbent i to uger. Det er meget succesfuldt.
-Virkelig? -Vores arbejdende forældre elsker det.
Hr. Hart, godt at sig dig igen.
-Hvem er du? -Kan du ikke genkende mig?
-Margaret Foster. -Den gamle dranker?
Ja, det var mig!
Takket været rehabiliteringsprogrammet for alkoholikere, du startede,
er de dage forbi.
Jeg vil aldrig glemme de vidunderlige, opmuntrende breve, du sendte.
-Gud velsigne dig, hr. Hart. -Godt at se dig.
-Ser hun ikke godt ud? -Hold denne her.
Udgifterne var minimale. Fraværet er reduceret, og vi har nydt at gøre det.
Frank, jeg må give dig anerkendelse. Du har fået sat skub i tingene her.
Det med ligeløn må dog skrottes.
Det er fint som et incitament, men det går ikke
at ødsle med midlerne.
-Nej, det gør det ikke. -Jeg har talt med Hinkle.
Du er lige en mand efter mit hoved. Kreativ, skarp, flittig.
-Ja, hr. -Nemlig.
-Du skal arbejde for mig. -Undskyld mig?
Jeg har brug for en som dig, Frank.
En brasiliansk opgave er ved at blive søsat.
-Brasilien? -Du vil elske det.
Du får lønforhøjelse, og du vil gøre mig en stor tjeneste.
-Og firmaet. -Hvordan kan jeg flytte til Brasilien?
-Altså, orlov. Ikke? -Hvad end du siger, R.T.
Lad os gå op og ordne det her. Du skal være på mit hold.
Jeg kan ikke udtrykke nok, hvor meget jeg sætter pris på...
Samarbejde!
Det er det, det handler om. Man tager hen, hvor der er mest brug for en,
når der er mest brug for en.
Junglen...
Jeg giver dig en enestående mulighed.
To eller tre år. Du vil slet ikke have lyst til at rejse væk igen.
-To eller tre år? -Du vil elske det dernede.
Sundt klima.
-Hr. Tinsworthy... -Hart!
Lad mig sige dig én ting:
Jeg er ikke typen, der accepterer et nej.
Brasilien?
-Så du udtrykket i hans ansigt? -Jeg havde næsten ondt af ham.
Vi gjorde det! Vi klarede det faktisk, og vi gik ikke i panik.
-Tinsworthy elskede det, vi udrettede. -Undtagen det om pengene.
-Hvad stiller vi op? -Vi er kommet så langt, ikke?
-Dette er bare begyndelsen. -Skål for begyndelsen.
-Det skåler jeg på. -For begyndelsen!
Monsieur Hart.
Åh, merde.
VIOLET NEWSTEAD BLEV FORFREMMET TIL VICEDIREKTØR SOM ANERKENDELSE FOR
HENDES EVNE TIL AT FORHOLD SIG I RO I EN KRISESITUATION.
JUDY BERNLY FORELSKEDE SIG OG GIFTEDE SIG MED KOPIMASKINE-SÆLGEREN.
DORALEE RHODES SAGDE OP OG BLEV COUNTRY-WESTERN STJERNE.
FRANKLIN HART BLEV BORTFØRT AF EN STAMME AMAZONINDIANERE I JUNGLEN
OG MAN HØRTE ALDRIG FRA HAM IGEN.
Oversat af: Christian Vinther